Ljudi velikog srca u restoranu Dobre volje | Balkan Diskurs
Amina Sejfić
24. septembra, 2020.
Siromaštvo ne poznaje granice i vidljivo je, ali ljudi velikog srca u restoranu „Dobre Voljeˮ u Travniku čuvaju dostojanstvo onih koji teško žive i kojima samo jedan obrok znači mnogo. Humanitarna organizacija Pomozi.ba je 2019. godine otvorila restoran u tom gradu, prvi te vrste u Bosni i Hercegovini.
U samom srcu Bosne i Hercegovine u gradu poznatom po Šarenoj džamiji, rodnoj kući Ive Andrića i Harijevim ćevapima – Travniku, od 2019. godine radi restoran nešto drugačijeg koncepta. Prvi je takav u državi, restoran koji ima dušu baš kao i njegovi korisnici.
Dokaz da ljudi u Bosni i Hercegovini zaista imaju veliko srce je Amir Fulurija koji je, zajedno sa humanitarnom organizacijom Pomozi.ba, godinama koristio svoj restoran „Šeherˮ da bi pomogao starim, bolesnim i socijalno ugroženim u Travniku.
Onda su došli na ideju da komercijalni restoran u potpunosti pretvore u restoran za ljude u potrebi, za ljude koji sebi ne mogu priuštiti kvalitetan i obrok dostojan čovjeka.
Amir kaže kako ova odluka uopšte nije bila teška jer je njegovo srce puno kada vidi osmijeh na licu drugih. ,,Kada mi je Elvir [Elvir Karalić, osnivač humanitarne organizacije Pomozi.ba] ispričao da ima ideju da otvori restoran za ljude u potrebi, bez imalo razmišljanja sam mu ponudio svoj restoran iako je posao rastao kao nikada prije”, priča on za Balkan Diskurs.
On vjeruje da je jedan od najvažnijih aspekata vođenja malih biznisa sloboda i fleksibilnost kako bi se doprinijelo zajednici.
Maja Arslanagić, PR menadžerica Pomozi.ba, kaže da se ,,na mjestu gdje se donedavno pravila ukusna hrana za ljude koji sebi mogu priuštiti da jedu u nekom ugostiteljskom objektu, danas prave podjednako ukusni obroci za one koji teško žive.”
,,Trenutno restoran ima registrovano nešto više od 250 korisnika, a plan nam je da u narednom periodu povećamo taj broj. Na taj način smo obezbijedili hranu za najugroženije osobe na širem području Travnika”, dodaju iz navedene organizacije.
Restoran ,,Dobre volje” u Travniku je prva javna kuhinja ove vrste u Bosni i Hercegovini – cilj im je sačuvati dostojanstvo čovjeka i zaštititi svoje korisnike od stereotipa koji se vežu za duge redove i hranu u kanticama.
Pored toga, uposlenici se trude da svojim korisnicima obezbijede i kvalitetan obrok. ,,Svaki dan je na meniju jedna vrsta jela uz koje serviramo sok i salatu i vrlo često voće, kolač ili neku drugu slasticu. Uvijek se trudimo da obrok bude kvalitetan, ukusan i zdrav” kaže Maja iz Pomozi.ba.
Ovakav koncept restorana dopušta čovjeku da se osjeća kao čovjek i da ne mora spuštene glave tražiti ono što mu država nije obezbijedila, a sam nije u mogućnosti da se prehrani.
,,Kvalitetna i ukusna hrana, lijep ambijent, bašta i obroci posluženi kao u svakom restoranu omogućavaju ljudima u potrebi da se ne osjećaju manje vrijednim” dodaje Amir, vlasnik restorana.
Osim onih koji dolaze u restoran, obroci se odnose i na kućne adrese. Sem toplih obroka, korisnicima nude i toplu riječ koja nekada mnogo više znači.
Ideja o otvaranju ovakvog restorana potiče na razmišljanje. Bez obzira na okolnosti, promjena uvijek počinje od nas samih. Ljudi koji su udahnuli život u ovaj restoran su dokaz da solidarnost, humanost, empatija, filantropija – osobine velikih ljudi, boraca i šampiona – mogu učiniti mnogo za dobrobit drugih.
Ono što ostaje iza ovakvih ljudi su djela koja vječno žive, ti mali čuvari ljudskosti koja je prijeko potrebna ovom svijetu.
Podaci Ujedinjenih nacija iz 2018. godine pokazali su da je u 2018. godini 18,1% stanovništva u Bosni i Hercegovini živjelo ispod linije kritičnog siromaštva, sa primanjima nižim od 237 KM mjesečno.
Restoran „Dobre voljeˮ – od ideje do djela, od malih ljudi do velikih priča, pokušava da makar djelimično promijeni ovu tamnu statistiku. Od komercijalnog restorana do restorana koji čuva čovjeka i njegovo dostojanstvo, jer je upravo gubitak dostojanstva najveće breme koje obični ljudi nosi na sebi. A da bi se sačuvalo nečije dostojanstvo i vratio osmijeh na lice potrebno je da se male ruke slože uz šačicu dobre volje.